Din episoadele anterioare...
El suferă cumplit,
ca și oamenii din Haven.
E o lume cu totul nouă.
Nu sunt ca tine. Nu vreau să fiu ca tine.
- E destul de dur. - Necazurile s-au întors.
Va trebui să fie foarte dur.
- Ești traficant. - Sunt importator.
Imporți... bunuri ilegale.
Totul e cumva ilegal.
Julia Carr. Sunt fiica lui Eleanor.
De ce se tot întâmplă lucruri oribile...
în orașul ăsta uitat de Dumnezeu?
N-ar fi trebuit să te las să mă convingi să mă întorc.
Găsesc o poză cu moartea lui Colorado Kid,
îmi petrec tot timpul căutând-o pe femeia din poză...
care ar putea fi mama mea și acum
îmi spui că tu ești în poză.
Lucy îi ajuta mereu pe cei nevoiași.
Ai cunoscut-o pe mama mea? Șefule, am nevoie de câteva săptămâni.
E o problemă de care trebuie să mă ocup.
Nicio problemă. Rămâne.
Poate te ajută cu necazurile.
Am ieșit.
Aș vrea să mai rămân dar cărțile nu mă lasă.
Eu vreau să le văd. Pariez pe tine, Parker.
Le vezi, plusezi sau arunci și le pui la loc.
Vorbe de marinar...
Ultimul recurs al săptămânii.
Specialitatea lui. Mă distrez și eu
sau vă ruinez vouă dispoziția?
Laude.
Dar nu văd nicio activitate.
Dră Parker, aveți o nucă favorită?
Poftim?
Cred că vrea să spună, în afară de Nathan.
Nuci, pecan, macadamia.
De ce vrei să știi?
O nucă spune multe despre o persoană.
Asta așa e. Așa că am să...
Fistic.
Teoretic, nu e nucă. E... sămânță.
Unii bucătari o numesc nucă culinară.
Dar botanic, nu e nucă.
Dra Parker va arăta cărțile.
Trebuie să le arate. N-are de ales.
Inevitabil.
De ce ești așa de sigur?
Nu te pricepi prea mult la cărți.
Niciodată nu m-am priceput. Am încercat.
N-am reușit.
Oricât de mult te-aș iubi...
pentru că-mi spui ce am și ce voi face,
se întâmplă să ai dreptate.
Deci... le arăt.
Trei valeți.
Două perechi! Trei valeți?
- La dracu! - Toată lauda aia.
Mă gândeam că ai cinci la fel.
Cinci la fel ar însemna trișat,
iar trișorii nu prosperă niciodată.
Stai puțin. El a fost în joc.
Trebuie să le vedem.
Să vedem cât de rău a fost.
Ful.
Dame cu 5.
Mă furi?
Nu, nu.
E doar... puțin confuz.
Nu chiar atât de confuz.
Mi-a luat toți banii săptămâna trecută,
indiferent cât de bune erau cărțile mele.
Da. La fel și mie.
Este ceea ce pare, băieți?
Înșelătorie?
Eu vă invit aici și voi încercați să ne înșelați?
Nu, nu, eu nu...
M-am simțit prost pentru că...
pentru că ți-am luat toți banii data trecută și...
m-am gândit să pierd o vreme.
Bine, în cazul ăsta,
poți continua să joci, așa e?
Da. Mie îmi convine.
Am să... plec.
Nathan, îți e foame?
E seara creveților la Grey Gull.
Mă gândeam să mă duc acolo. Vrei să mergi?
Îmi pare rău. Am alte planuri.
Planuri? Ce fel de planuri?
- Chestii de făcut pe-acasă. - Ba nu ai.
Nu vrei să stai cu bătrânul tău,
foarte bine.
Dar nu trebuie să mă minți.
Știi ceva? Îmi sună bine creveți.
Zău? Poate împărțim o cană
din berea aia Amber care curge pe acolo?
Sigur.
Mă scuzați, șef Wuornos?
Eu sunt. De ce?
O caut pe agent Parker.
Serios? Cine sunteți?
Șeful ei.
Agentul Howard.
Garland Wuornos.
El e fiul meu, detectivul Wuornos.
Puteți să-mi spuneți unde o găsesc?
Nu... răspunde la telefon.
Păi, nu prea pot să vă ajut.
E seara ei liberă.
Dar tu?
Nu. Cum a spus șeful, e seara ei liberă.
Dar eu cred că știi, fiule. Unde e?
Stai puțin.
Nu intri aici în pași de vals
și începi să te iei de oamenii mei.
Dacă vrei o informație, vii direct la mine.
Vă rog, întrebați-vă ofițerul
unde-mi pot găsi agentul.
Frate, a fost ușor, nu-i așa?
Știi unde e?
E în port.
Pe barca lui Duke Crocker.
Cape Rouge.
Mulțumesc.
Mă bucur să vă cunosc, șefule.
Și eu.
Federali. Incredibil.
Gata. Seara creveților.
Ți-am spus că e seara creveților?
Ar fi fost frumos să-mi dai o șansă
s-o anunț.
De ce ar avea nevoie de anunț?
E fată mare. Poate să aibă grijă de ea.
Du-te tu la masă.
Eu mi-am amintit că mai am niște treabă.
- Zău? - Zău.
Ce dracului am mai făcut?
Șampanie pentru adevărații mei prieteni,
durere adevărată pentru escrocii mei amici.
- Pentru o viață care merită trăită. - Beau pentru asta.
În regulă.
Există semnal în găleata asta ruginită?
Găleată ruginită?
- Dați-mi și mie. - O suni pe soțioară?
Asta fac.
Căsătoria cu o persoană de același sex e interzisă în statul Maine.
E din Vermont? Pentru că acolo e legal.
Glumeam.
Bună, ce este?
Agentul Howard a fost aici și te caută.
Aici în Haven?
Da. Aici în Haven.
E timpul să vii acasă.
HAVEN Sez. 1 Ep. 11 Procesul lui Audrey Parker.
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com
Nu m-ai sunat înapoi.
Mă face să cred că... mă eviți.
- Am fost ocupată cu un caz. - Nu e destul de bine.
Te las să pleci dacă promiți să faci ce?
- Să sun cu regularitate. - Și...
- Să scriu un raport. - Tu n-ai făcut nici una nici alta.
Am să fac rapoartele.
Cu șeful Wuornos.
Ești cu împrumut aici, Parker. Tu lucrezi încă pentru FBI.
Dacă ai uitat cumva,
e timpul să te întorci la Boston.
Nu, încă mai am treabă de făcut în Haven.
Să bei și să joci cărți e muncă?!
Am muncit din greu aici.
Serios? Ce ai făcut?
Scriu totul în următorul raport.
În raportul extrem de detaliat și foarte lung.
Îți spun eu cum facem.
Hai să facem un raport verbal.
Acum?
Acum.
Chiar nu... nu știu de unde să încep.
Aici au fost...
S-au petrecut multe lucruri aici.
Lucruri care nu s-ar fi putut scrie într-un raport?
Da. Așa ceva.
- Continuă. - Oamenii fac niște lucruri în Haven.
Ce fel de lucruri?
A fost o femeie...
ale cărei dispoziții afectau vremea.
A fost un copil...
ale cărui coșmaruri deveneau adevărate.
Interesant.
Nu e partea în care mă faci nebună sau mincinoasă?
Nu pui tu întrebările acum, Parker.
Tu le răspunzi.
Să-ți arăt ceva.
Cam multe șmecherii pentru o conversație.
Depinde de conversație.
Rapoartele oficiale ale poliției.
Nimic din ce mi-ai spus acum nu e în vreunul din ele.
Ai vrea să-mi explici?
Alo?
Cine e acolo?
Alo?
Ai noroc.
Am mâncat deja.
Ba n-ai mâncat.
Nathan, eu speram să...
Ei bine...
... aveam ceva să-ți spun.
Speram să-ți spun la cină.
Bineînțeles, nici asta n-o putem lua împreună.
Ce anume?
Poate e ceva ce
vrei să-mi spui tu mie.
Simt că ai ceva să-mi spui
și se coace de ceva vreme,
deci aș vrea să aud.
Ce te face să crezi că am ceva de spus?
Pentru că ești fiul meu. Îți dau atenție.
Bine.
- Ai știut. - Ce să știu?
Despre necazuri. Ai știut că s-au întors.
Ai știut că am acest... orice o fi...
și niciodată n-ai zis nimic.
Pentru că nu erai gata să auzi.
Și când ai primit orice o fi ce ai tu...
ce-ai făcut? Te-ai dus la doctor.
Nu puteam simți nimic. Am crezut că sunt bolnav.
Iar el a fost de acord cu mine. I-a dat chiar și un nume.
Sperai să fii bolnav, dar știai tu mai bine.
Poate n-ai știut când aveai opt ani...
dar de data asta ai știut în mod sigur.
Și ce ai făcut?
Ai ales să ignori ceva care se afla chiar în fața ta.
Și când un polițist face asta, ce se întâmplă?
Ajunge să fie ucis.
Bine.
Poate că negam.
Ce-ar fi fost să vorbești cu mine, în loc să mă ignori?
Ce zici de un sfat părintesc?
N-ai ascultat nimic din ce am spus
de când erai copilaș.
Da, bine, deci...
e vina mea.
Las-o baltă. Nu mai contează.
În regulă? Hai să uităm.
M-am gândit eu că așa o să spui.
Tu ceri.
Tu ceri. Ar însemna...
10 mâini câștigătoare la rând.
Ce pui la cale?
Ușurel, Duke. E în regulă.
Eu nu trișez.
Dar sunt foarte sigur că o s-o câștig și pe asta.
Am să...
Oricum, ai să pierzi.
Nu vrei să mai pierzi bani.
Banii sunt prețioși.
Sau e un bluf. Unul foarte ciudat.
Vreau să văd cărțile.
Ți-am spus.
Da, mi-ai spus. Trebuie să-ți spun.
N-am mai văzut un jucător ca tine.
Și, fără supărare... sper să nu mai văd niciunul!
Am plecat.
- Noapte bună. - Stai, Duke.
Încă o mână.
Nu, mulțumesc. Plec.
Pun dublul câștigului meu într-o mână.
La dublu. De două ori.
Îți mai dau un câștig suplimentar,
care se dublează și el.
De ce ai face asta?
Ai ceva ce vreau... am nevoie.
E... foarte important pentru mine.
Da, foarte important. Foarte.
Vezi? Am motivele mele.
Deci... te bagi?
Ce vrei?
Ai încercat deja.
Nu avem recepție într-o barcă din metal.
Și ei au închis totul. Ai încercat și acolo.
Păi dacă nu reușești... de prima dată...
Parker, vreau niște răspunsuri de la tine
și le vreau acum.
Cred că trebuie să încercăm întâi să ieșim de aici.
Și aș vrea să nu mai eviți să-mi răspunzi la întrebări.
Acum...
în legătură cu rapoartele la poliție.
Da. Hai să mai vorbim despre ele.
Când ai scris despre cei doi care au murit de bătrânețe,
ai vrut să spui...
Că au îmbătrânit cu câteva zeci de ani în câteva zile.
Și cel de pe barcă, cel care a supraviețuit...
- Duke. - Ai scris că
a fost primit în spital cu...
Cu o acută lipsă de vitamine.
Deficiență de vitamine.
Așa i-au spus doctorii.
Ai grijă la ton, Parker.
Sunt aici să aflu ce știi și posibil să-ți dau altă misiune,
dar pot foarte ușor să te aduc în fața unei comisii...
dacă așa vrei să jucăm.
Bine. Ce altceva mai vrei să știi?
De necrezut.
Am avut o presimțire că vrea să prindă culoare.
O grămadă de presimțiri, de fapt, tone.
Ce drăguț pentru tine.
Așa că... putem să luăm asta...
și să plecăm...
foarte, foarte departe.
În sfârșit. Se întrevede finalul.
Julia, ai vrea să vii cu mine
până le aduc eu băieților?
E frumos aici. Aș vrea să mai stau.
Companie să fie.
Ce ai pierdut mai exact?
N-am văzut ce a scris.
Ce?
A fost un cartonaș de baseball. Unul rar.
De când colecționezi cartonașe de baseball?
Nu colecționez.
Dar nu cred că pentru el au venit.
Atunci ce cauți aici? Ce facem?
Nu am timp să-ți explic acum.
Mi-a fost teamă că s-ar putea întâmpla.
Nemernicul!
Nu-mi place să aduc vorba,
dar dacă te temeai că s-ar putea întâmpla, de ce...
Am lăsat să se întâmple?
Crede-mă, n-a fost prima alegere.
Dar mi s-a părut mai bine decât să te las cu ei.
Crezi că vor barca?
Nu știu ce vor.
Dar știu ce am eu.
Opțiuni.
Așa înțelege prietenul tău să glumească?
Duke n-ar face asta cu tine la bord.
Nu-l interesează să enerveze federalii.
Cineva ne-a încuiat într-o cabină
și ne duce pe mare.
Da, așa se întâmplă.
Ce cauți?
Am găsit. Domnule, vreau să te dai înapoi.
- Mulțumesc. - Ce faci?
Dau un telefon.
Bine.
La dracu!
- Suntem prea departe de coastă. - Nu e proastă ideea.
Ar fi fost mai bine dacă te gândeai la ea
când eram încă în port.
- Am să trimit un mesaj. - Fără semnal...
Nu-l trimit de aici.
Ce-am auzit la radio?
Au pus căpitanul portului s-o caute pe Audrey?
I-am cerut să vadă ce e cu vasul lui Duke.
A zis că o să-i ia ceva timp
- să ajungă acolo. - De ce? Ce se întâmplă?
Audrey nu răspunde la telefon.
Nu o iei cam personal?
Nu pot să dau nici de Duke și Julia.
Erau toți acolo la un joc de pocher.
Poate au adormit toți, beți.
Da, poate.
Poate că văd exact ce e în fața mea.
Telefon tăcut. Liniște la radio.
Parker n-a dat un semn de câteva ore.
Nu pare în regulă.
E partenera, nu iubita ta.
Las-o și pe ea să aibă seara fetelor.
Parker nu are o seară a fetelor.
Tot ce face e să muncească.
Crezi că muncește pe barcă?
Dacă ar fi așa, nu știu de ce nu mi-ar spune.
Poate nu are suficient să te implice și pe tine.
E protejat cu parolă.
Serios, Parker. Unde e încrederea?
Încearcă să-i spargă dosarele personale
și se întreabă ce e cu încrederea.
Încearcă numele mamei.
Lucy.
Încearcă.
Ce știi despre astea?
Poate nu sunt cel mai bun tată din lume,
dar există un motiv pentru care sunt șeful.
Îți dau niște puncte pentru improvizare,
dar șansele ca asta să meargă...
sunt mai mici decât niciuna.
E un telefon al guvernului, nu?
Așa că...
de ce nu?
Bine.
Da.
Știam eu că o să fie de folos.
Ai o trapă de ieșire în depozit?
E din construcția navei.
Da, am.
Eu am pus-o acolo.
De ce te-ai fi gândit la asta?
Ascultă...
Salutare.
Trebuie să-ți spun, amice, că e foarte isteț.
Foarte isteț.
Minunat.
Mi-a luat cartușele.
Mi-a luat... toate gloanțele.
De unde au știut despre asta?
Am construit-o cu mâna mea!
Au fost cu un pas înaintea mea
încă de când i-am cunoscut, ceea ce e foarte enervant
și jignitor.
Unde i-ai întâlnit pe acești domni de treabă?
Ne-a prezentat un prieten.
A spus că le place pocherul.
A mai spus și că le place să-și răpească adversarii
și să-i târască în largul mării?
Înțeleg sarcasmul tău.
N-am crezut c-o să se întâmple așa ceva.
Am crezut că jucăm cărți, fac niște bani
și ne distrăm cu toții.
Atunci de ce nu ți-a spus prietenul ăsta adevărul despre ei?
Îți înțeleg confuzia.
Când spun prieten... nu e chiar prieten.
Mai degrabă... asociat de afaceri.
Unul în care ai încredere?
Încrederea e flexibilă în domeniul meu.
Mai exact, Duke, care este...
domeniul tău?
Bine.
Eu cumpăr lucruri. Vând lucruri.
Uneori doar livrez lucruri.
- Adică niște cutii. - Niște cutii.
- Ce e în ele? - Nu știu.
În ce mă privește, sunt doar cutii.
Și totuși, le livrezi.
Crezi că FedEx știe ce e înăuntrul
fiecărui pachet livrat?
Nu, dar ei nu țin armament
sau construiesc trape de ieșire în depozite.
Iar ei întreabă ce e în coletele livrate.
Tocmai de aceea ei nu pot face ce fac eu.
Exagerezi.
Poate ar trebui să le deschidem...
N-o face.
Nu te deranjează
că s-ar putea să fie chestii urâte în cutiile tale?
Nu e treaba mea.
Și cu siguranță nu e nici a ta.
Continuăm?
Da.
Oamenii ăștia de care vorbești...
Nu îi pot aresta.
Parker, fă-ți o favoare.
Nu-ți mai întrerupe șeful.
Scuze.
Domnule.
Oamenii ăștia...
cum îi numești?
Chinuiții.
Blestemații.
Tulburații.
Oamenii care nu ajung în aceste rapoarte...
Nu-i pot aresta.
Dacă comit o infracțiune, poți... și trebuie.
Ai depus un jurământ.
Să apar legea.
Dar nu avem legi pentru oamenii ăștia.
- Sunt cetățeni americani? - Da.
Atunci avem legi pentru ei.
În regulă.
Un bărbat cântă muzică și înnebunește lumea.
Pentru ce îl arestez?
Umbra altui om...
Umbra lui... omoară oameni.
De ce îl acuz?
Nu-mi pasă.
Tot ce-mi pasă e ca tu să-i scoți din circulație.
Lasă problema morală pentru avocați.
Blocați pe vasul lui Duke. Am nevoie de ajutor.
Șeful portului tocmai a sunat.
Vasul lui Duke nu e în port.
Tocmai am primit un mesaj de la Audrey. E blocată pe vas.
Cheamă paza de coastă.
Trebuie să fie...
un panou secret sau o cameră undeva pe aici.
- Un panou secret? - Da.
Duke are mereu un plan B.
Se pare că sunteți destul de prieteni.
Da, bănuiesc că poți spune asta.
Știi, prietenul tău avea o problemă...
cu mult timp în urmă.
Nu mă surprinde.
De fapt a fost foarte folositor în cazurile astea.
Chiar ăsta e un motiv suficient
ca să te retrag din această misiune.
Dacă aceste cazuri sunt atât de delicate pe cât spui că sunt,
ar trebui rezolvate cu detalii speciale
nu de tine și de un infractor.
Infractorul ăsta tocmai mi-a dat o cale de a ne salva pielea... domnule.
Cred că știu de ce e Audrey pe vas.
Cerceta doi tipi...
care erau interziși în cazinourile din susul și josul coastei estice.
Dar... de ce ar ancheta trișori de pocher?
Și de ce joacă trișorii de pocher mize mici...
pe vasul lui Duke?
Și de ce e ea acum blocată pe vas?
Se pare că încă ai mai multe întrebări...
- decât răspunsuri. - Tu ai răspunsuri?
Pentru că-s numai urechi dacă ai.
Mă duc afară.
Nu, nu te duci. Nu pleci nicăieri.
Stai chiar aici. Nu, ce o să faci?
O să-ți iei un vas...
și apoi ieși și cauți întreg Oceanul Atlantic?
Lasă paza de coastă să o facă.
Sunt echipați să se ocupe de asta.
Ai vrut sfatul meu. Iată-l.
Prefă-te că ești tatăl ei.
O să stai lângă radio și o să fii gata să intervii.
Și să suferi.
Chiar o să stai acolo?
M-aș alătura ție,
dar nu știu micul dans pe care îl faci.
Dacă ne vor ucide, spune-mi acum.
Nu încerca să mă aperi.
Nu ne vor ucide.
Nu le folosim la nimic, morți.
Suntem de folos, vii?
Nu au venit aici să joace pocher.
Trebuie să fi cercetat vasul...
și s-au întors pentru o cutie.
Una care nu e aici.
- Unde e? - Într-adevăr, unde e?
Și dacă insistă?
Păi, n-ar fi prima dată.
Ce ți s-a întâmplat?
Nu-s sigur că înțeleg ce spui.
Erai un mare visător.
Aveai toate planurile alea.
Cum ai ajuns aici?
Se întâmplă să-mi placă aici.
Deci asta ești acum.
Obișnuiam să cred că ești cel mai grozav tip.
Se dovedește că nu ești decât un biet escroc.
Nu.
Sunt un escroc excepțional.
Ești un cărăuș.
Scumpo, dându-mi fel de fel de nume
n-o să ne ducă acum nicăieri.
Simți asta?
Ce e?
Începem să ascultăm.
Trebuie să avem o scurgere.
Vasul meu ia apă.
Dacă cineva nu repară,
ne scufundăm.
- Ai găsit cutia? - Nu.
Gândesc că Duke. Știu că a ascuns cutia.
Știu că a pus-o într-un loc special,
dar de fiecare dată când mă gândesc la un loc...
- Nu-l găsești. - Nu-l găsesc!
Am crezut că puteai să întrebi omul două întrebări...
și să știi exact ce vor face.
Pot, de obicei pot...
Nu am fost mereu în stare să fac asta, bine?
Mă tot gândesc.
Acum e momentul perfect, istețule!
Ăsta trebuia să fie un simplu jaf.
Acum avem doi agenți federali închiși.
Nu mi-aș face griji pentru ei.
Ce? De ce? De ce nu?
Sunt îngrijorat pentru vas.
Se... se scufundă.
Trebuie... trebuie să întoarcem chestia asta înapoi.
Sau...
Acceleram lucrurile.
Să mergem să vorbim cu Duke.
Să spunem că te cred, deși nu te cred.
Dar să ne imaginăm...
că tot ce ai spus despre locul ăsta e adevărat.
De ce aș pierde timpul Biroului și al tău...
ca să nu mai zic de talent, pe acest mic oraș de nimic?
Pentru că îi înțeleg pe oamenii ăștia.
Dintr-un anumit motiv, pot... pot vorbi cu ei...
și îi pot ajuta.
Nu pe toți.
Avem de-a face cu criminali și teroriști în lumea reală...
în timp ce tu ești aici ținându-te de mână cu copiii porumbului.
Cel puțin nu-s la fel ca tipul pe care l-ai pregătit,
care vâna extratereștri... Cum se numea?
Era un geniu.
Ce s-a întâmplat cu el în ultimii ani a fost o tragedie,
dar asta-i altă discuție.
Bine, știi care e ideea?
Ideea este...
că lucrez bine la cazurile astea, în regulă?
Nu am fost grozavă în lumea reală.
Și metodele tale erau... neortodoxe,
ca să spunem cu blândețe.
Apreciez bunătatea.
Ai fost un agent bun. Încă mai ești.
Așa că dacă nu cumva îmi dai un motiv bun
de ce ar trebui să te las să rămâi aici,
te prezinți înapoi la Boston, cât mai curând posibil...
Păstrează-ți gândul.
Trebuie să fac o evadare neortodoxă.
Te superi dacă împrumut câteva din jucăriile tale?
Duke, spune-le. E doar o cutie.
Nu e cutia lor.
Îmi cam obosește brațul.
Dar aș putea continua.
Unde-i cutia?
Acum...
- Ce cutie? - Tu... ești furios.
N-ar trebui să fii. Nu-ți face bine la tensiune.
Și alte lucruri.
De fapt, îmi furați vasul
și mi-ați luat prietenii ostatici,
asta nu-mi face bine la tensiune.
Dar mulțumesc că m-ai întrebat.
Nu-mi pasă!
De fapt, sunt puțin plictisit.
Și eu.
Du-l înapoi pe punte.
Pe ea las-o.
Dacă o atingi,
o să o iau ca pe ceva personal.
Vino aici!
Ia loc.
Vă dau orice doriți.
Numai dați-i ei drumul.
Bine. Unde e cutia?
Las-o întâi pe Julia să plece.
Nu pot.
Vezi... nu am încredere în tine
și tu nu ai încredere în mine.
Dar oricum, o să-mi spui unde e cutia aia.
De ce aș face asta?
Pentru că nu poți rezista la nesfârșit.
La ce să rezist?
Elefanți, maimuțe și zebre?
Pinguini, crocodili și șerpi.
Da, asta e.
Continuă omule. Continuă să încerci să te gândești la Zoo.
Nu te gândi la cutie.
Fete dezbrăcate la trapez...
în costume mulate?
Ai... ai o minte murdară.
Acum, umple spațiile libere. Umple spațiile libere.
Mulțumesc. Mulțumesc.
Am obținut obiectul. Ne întoarcem în Haven acum.
Am banii. Cât durează până ajungi aici?
Suntem la 30 de km sud-vest de mica insulă Tall,
compas 2-3-0...
- 40 de minute. - 40 de minute?
- De ce durează atât? - Vasul escrocului se scufundă.
S-ar putea să n-ajungă la țărm. S-ar puteam să fim doar noi doi în barcă.
Recepționat.
Nathan.
Nathan, mă auzi?
Audrey? Unde ești?
Sunt cam la 20 de minute de mica insulă Tall,
cap compas 2-3-0.
2-3-0? Bine, lasă-mă să-i anunț eu.
Vasul lui Duke a fost luat de Ezra Colbert
și Tobias Blaine.
Știu cine sunt. Ți-am citit dosarul despre ei.
Știam că parola e prea ușoară.
De ce nu mi-ai spus că îi cercetai?
Îmi pare rău, ar fi trebuit.
Am crezut că poate unul dintre ei era tulburat mintal
și că poate erau rechini ai cărților,
dar n-am crezut că-s răpitori.
Am vrut să sap puțin mai adânc înainte de a veni la tine.
Am făcut și eu niște săpături. Veștile nu-s bune.
- Spune. - Se pare că Ezra a petrecut un an
într-o unitate psihiatrică pentru deranjații emoțional.
Care a fost diagnosticul doctorului?
Mânie necunoscută și depresie,
însoțite de accente de acuitate și premoniții.
Doctorul vorbește de tulburări.
Da, ce fel de diagnostic este "premoniții neobișnuite"?
Cred că știu. Am văzut.
E ca și cum poate anticipa ce o să gândești,
înainte de a gândi.
Trebuie să închid.
Mulțumesc. Mi-ai fost de mare ajutor.
Audrey, Audrey.
Paza de coastă e pe drum.
Frumos lucrat, fiule.
Sunt tot pe vasul ăla.
Mai bine te-ai ține de steaua aia de aur.
Încerc, Nathan, încerc.
E puțin cam târziu.
În regulă atunci.
Nathan.
Ascultă-mă.
Uite, n-o să trăiesc veșnic.
Știu că acum mă urăști,
dar va veni o zi când vei dori
să ai șansa să fii drăguț cu bătrânul tău.
Chiar așa,
vrei să privesc la ultimii 30 de ani
și să uităm ce a fost?
N-o să ne înțelegem niciodată, nu-i așa?
E cam trist, pentru că ne înțelegeam.
Pe atunci...
nu o aduce în chestia asta.
De ce n-aș aduce-o în asta?
E mama ta. Ne e dor la amândoi de ea.
- Am spus, nu! - Deci crezi că asta e?
Că dacă ar fi fost în viață astăzi, ar fi fost în stare să ne împace?
Da, asta e.
E vina ei.
Javra egoistă a murit,
lăsându-te singur cu idiotul de fiu-tău.
Deci... ai făcut tot posibilul,
ceea ce înseamnă că l-ai ignorat,
până când el a încetat să mai aibă grijă de ceva.
Asta-i e ce ai vrut.
Știi ceva, șefule? Asta ai obținut.
Îmi pare rău, Nathan.
Sincer. Nu știu ce să-ți spun.
Îmi pare rău.
Da.
Și mie.
40 de minute.
Taci!
Să tacă toată lumea!
De ce nu poți fi tăcut o mică perioadă?
Capul mi-e plin și mă doare
și toată lumea continuă să bage lucruri în el!
În regulă. În regulă.
O să te las
să comunici cu peștii o vreme.
Da, bine.
Bine. Da, cu peștii... Peștii sunt tăcuți.
Da.
E cavaleria.
Știi, mereu i-am văzut venind să mă ia, nu să mă salveze.
Cum ai ieșit?
Am folosit hublourile de salvare.
Grozav joc de pocher, nu? Tipii ăia sunt tari.
Bine, nu au venit aici pentru pocher.
Au venit aici pentru ceva
ce am ascuns foarte, foarte bine,
dar cumva, Erza și-a dat seama.
Dar vezi, cred că asta e chestia la el.
Cred că de asta e așa peste tot,
de asta își dă seama ce vor face oamenii.
Am știut... am știut. Spun doar.
Deci, e un fel de cititor al gândurilor sau așa ceva?
Nu, nu e... Nu e chiar un cititor al gândurilor.
Cred că poate spune unde ai de gând să mergi
și ce vei face.
Doar că... îi amestecă mult creierul.
Cum învingi pe cineva
care știe mereu care ți-e următoarea mișcare?
Nu-s sigură, dar...
cred că am ceva.
Apropo.
Vasul meu se scufundă.
Așa că poate vrei...
știi, să te gândești la asta.
Da.
Sper să meargă.
Mă auzi, Buddha?
Să meargă.
- Cum de e liber, Ez? - Nu știu.
Abracadabra.
Păi, ai uitat să...
evadezi de fapt acolo, Houdini.
Nu veni mai aproape.
- De ce nu? - Pentru că...
Știu mișcări la care Ralph Macchio,
Karade Kid chiar, n-au visat niciodată.
Și James Brown, cu asta.
- Ce se întâmplă, Ez? - Nu știu, nu știu!
E ca și cum... capul îi e complet gol
și nu e nimic acolo!
Asta nu-i frumos.
Leagă-l, leagă-l!
Leagă-l tu, omule.
Din câte știu, are o armă...
sub chestia aia nebună...
De ce nu-l împuști?
E o ide proastă. Nici măcar n-am armă.
- Sunt neînarmat! - Acum, Duke,
vreau să faci exact ce-ți spun.
Și nu gândi. Dezbracă-te.
În regulă, în regulă. Uite, uite, uite.
Vezi?
- Vezi? - Ez...
Nimic, bine? Ești fericit?
Nimic! Nicio armă!
Dar... ofițer Parker pe de altă parte, e înarmată
și îi place să împuște băieții răi.
- Ez... - Da!
Și chiloții. Trebuie să-l scoatem pe Ezra din echilibru.
- Nu fac asta! - Ce se întâmplă, Ez?
Nu înțeleg ce spune.
- Nu înțeleg. - Uite ce ar trebui să spui.
Sunt momente ca ăsta,
când viața îți trece prin fața ochilor...
E amuzant... Cum... viața ta...
îți trece prin fața ochilor într-un moment ca ăsta.
Nu înțeleg.
Nu înțeleg ce face.
N-am înșeuat niciodată un cal.
N-am învățat niciodată să înșeuez un cal.
N-am mâncat niciodată brânză de la țară.
N-am mâncat niciodată brânză de țară.
N-am învățat niciodată cum să fac rotorul electric.
N-am învățat niciodată să fac rotorul electric.
Ce se întâmplă, Tobias? Ce se întâmplă aici?
- Nu știu. - Vreau o îmbrățișare.
- Pleacă, nebune.
Uite! Ez!
- Bine, lasă arma jos! - Bine, bine.
Ea îi spunea ce să facă, omule.
De asta nu l-am putut citi.
Doamne, Ez. E oportună cunoașterea.
Bine, poți să-ți pui hainele la loc.
Mi-e bine, mulțumesc.
Ce s-a întâmplat acolo?
A căzut.
Mult.
- Marea e dură. - Mi se pare corect.
- Ai făcut pompa să meargă? - Da.
O să o înapoiez dimineață, imediat ce îi fac bagajele lui Gertie.
Interesantă tactica acolo.
Mă bucur să văd că n-ai fost împușcată...
sau bătută, ori înecată.
- Toate într-o zi de muncă. - Nathan.
Avem de muncă.
Poate să-mi spună cineva despre ce e vorba?
Despre orașele mici.
Doar o dispută locală ce a trebuit descurcată.
Nu-i așa?
Corect.
Totul pentru un cartonaș de baseball, dacă poți crede.
Abia aștept să-ți citesc raportul complet.
- Te simți bine? - Sunt bine.
Nu m-a atins.
Mi-a spus doar ce ți-ar face
dacă nu țipam cât de tare puteam.
Îmi pare rău pentru toate astea.
Da.
Ar trebui.
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Care-i întrebarea?
De ce te-aș lăsa să rămâi în Haven?
Cu tot respectul, dle, nu am nevoie de permisiunea dvs.
M-am săturat de insubordonarea ta.
Știți ceva?
Nu mai e vorba de slujba mea.
E vorba de mine.
E vorba despre cine sunt și de unde vin.
Și răspunsurile astea sunt aici în Haven.
Nu sunt în Boston.
Nu sunt în FBI.
Îmi pare rău, dle.
Îmi dau demisia.
Konnichiwa, Katsuno-san.
Sunt Duke.
Pachetul dvs e gata să fie ridicat.
Nu.
Niciun necaz.
Sigur. Vă pot trimite altul.
Dar din păcate, prețurile mele cresc.
Înțelegeți.
Domo arigato.
E toată a ta.
Avea nevoie de... imbold, cum ai spus.
Parker nu e genul
căruia să-i placă să i se spună ce să facă.
Trebuie să fie ideea ei. Nu a dvs și nu a mea.
Ești sigur că merită toate...
- Astea? - Nu știu.
Știe cineva?
Să-ți spun ceva.
Avem nevoie de ea aici.
Deci spărtura din barcă?
Da. Am văzut-o.
Trebuie să preiei locul ăsta sub control.
Curând.
Titrarea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com